För 800 år sedan pågick, utan människornas vetskap-
- en våldsam blodshämnd-
- mellan en härskande vampyrklass och en upprorisk varulvsskara.
Enligt legenden började kriget med två bröder-
- som var Alexander Corvinus odödliga söner.
Markus, som blivit biten av en fladdermus-
- blev vampyrernas blodsledare.
William, som blivit biten av en varulv, blev den första och starkaste varulven.
Herregud... Vad har du gjort, bror?
Återigen får vi bevittna spåren efter monstret.
Jag tolererar inte mer, Markus.
Din bror måste stoppas...!
I natt tar det slut.
Vi måste skynda oss, innan de förvandlas.
- Är han kvar? - Ja.
Viktor, han får inte komma till skada.
Det har jag ju lovat...! Men William måste tyglas.
Bränn kropparna! Genomsök uthusen!
Markus!
Stanna här.
Ge mig facklan.
De förvandlas!
- Retirera! - Jag stannar, du behöver min hjälp!
Det jag behöver är dig i livet. Dör du så dör vi allihop. Ge dig av!
Vi har hittat honom. Vi måste vara fler.
Leta rätt på Amelia.
Amelia, vi har hittat William.
Låt honom vara!
Sluta, ni dödar honom!
Fler!
William...
Markus!
Han fick inte skadas! Låt mig ta hand om honom-
- annars får du sota för ditt svek!
Och du ska veta din plats. Dina känslor för det här odjuret är dåraktiga.
Din bror kan på inga vis bemästras. Nu gör vi på mitt sätt.
Du vet vilka konsekvenserna blir om du mördar mig... eller William.
Om du så mycket som nämner hans namn igen-
- så har du valt den framtiden åt honom.
Vad är er vilja... ers nåd?
Fångenskap för all evighet...
...långt från dig.
I sex århundraden var jag en av vampyrklanens lojala soldater.
Men jag blev förrådd.
Kriget var inte vad det verkade.
På en enda natt hade lögnerna som hade enat oss uppdagats.
Kraven, vårt näst högsta befäl-
- hade bildat ett hemligt förbund med Lucian, varulvsklanens härskare-
- för att störta Viktor, vår ledare.
Men Kravens maktbegär gick om intet.
Viktor var inte den frälsare jag blivit förledd att tro.
Han hade förrått oss allihop.
Snart skulle hans mördare jagas.
Jag har bara en bundsförvant kvar:
Michael, Corvinus mänskliga ättling.
Varken vampyr eller varulv, utan en hybrid.
Det är bara en tidsfråga innan de hittar oss.
Nu står mitt enda hopp till att väcka Markus, den siste av våra äldsta-
- och avslöja sanningen, innan Kraven försöker mörda honom i sömnen.
Kraven vet att han är chanslös när han är vaken.
Typiskt.
Den har varit död i flera veckor.
Jag trodde de blev människor igen när de dog.
Det blir de. Den här har fått ett serum för att kunna undersökas.
Hur vet du det?
FÖRVANDLINGSHÄMMANDE SERUM
Inte ditt område...
Jag dödade dem bara, anatomin struntade jag i.
- Hur länge kan vi stanna? - Inte länge.
Såna här gömställen är sammanlänkade till en stordator med rörelsedetektorer.
Vi kan redan vara upptäckta.
Om en timme går solen upp.
- Hinner du tillbaka innan dess? - Precis.
- Då tar vi grejerna och drar. - Nej.
Jag går ensam.
Öppna.
Markus?
Den här bedrövliga varelsens blodminnen...
...har visat mig att ditt förräderi inte känner några gränser.
Ers nåd, jag kan förklara.
Varför skulle jag lyssna på dina lögner...
...när resan till sanningen...
...är så mycket ljuvare?
Jag bevarade hans hemligheter, städade upp efter honom.
Nu går du till Viktor och återger mina ord exakt.
Håll dig till din del.
Jag kan väl få hjälpa er...
Det har du redan gjort.
Jag kanske kan ordna asyl åt dig.
Nu blir du dödad så fort de ser dig.
Ska jag bara sitta och vänta på dig? Det är för farligt, du får inte gå själv.
Du är inte så stark som du tror.
Michael, du är unik: Den allra första hybriden.
Dina krafter skulle kunna vara gränslösa.
Men du måste ha blod.
Annars blir du svagare mycket snabbt.
Om jag inte gör det, då? Om jag inte förmår?
Vanlig mat kan vara livsfarlig.
Utan kontroll över begäret kommer du att anfalla människor, det vill du slippa.
Det finns ingen återvändo.
Tyvärr.
Jag förstår varför du gjorde det. Jag är tacksam.
Du räddade mitt liv. Jag ville inte dö än.
Jag vet inte... Allt är annorlunda nu.
Jag behöver nog få tänka lite, det är mycket att smälta.
Gå, du. Jag väntar här.
Se bara till att du kommer tillbaka.
De oskyldiga vittnena, har de tystats?
Men är i övrigt oskadda.
Visa vad ni fått fram.
Två vampyrkrigare dödades, vi hittade inga varulvar.
De har någon ny sorts UV-ammunition.
Amelia?
Ingen överlevde. Kravens mannar kan ha varit där-
- men de förhindrade det inte.
Och Viktor?
Och inga spår av Markus i askan?
Han tycks ha dödat sina egna.
De var aldrig hans.
Vi måste ge oss av.
Lämna mig en stund.
Där är du.
Tjena.
Håll er undan!
Där!
Skicka dit dem.
Håll er undan, för fan!
Stanna där!
Michael... Fan.
Drick.
- Nej. - Annars dör du!
Orkar du gå?
Vi måste gå.
- Markus... - Jag vet vad du har gjort, Selene.
Viktor förtjänade sitt öde och Kraven var inte bättre.
Kraven har redan belönats för sina missdåd.
Och Viktor... Viktor förtjänade sitt öde flera gånger om.
Det var sannerligen fruktansvärt... din familjs död.
Och ändå gjordes så mycket för att dölja det för mig.
Vad tror du Viktor hade att dölja?
Eller är det kanske du, Selene...
...som den sista i er familj...
...som har något att dölja?
Vad fan...?!
Får jag köra?
Hoppa in!
Död eller levande, ska du ge mig det jag vill ha!
Är du oskadd?
- Han är hybrid, va? - Ja.
Han ville ha den här. Varför?
Det vet jag inte. Men vi har ett annat problem.
Kör av här.
Ner!
Gasa, men håll dig nere.
Håll i dig!
Ligg kvar.
Få se på handen.
- Det behövs inte. - Jag kommer snart.
Få se nu.
Ser du...? Det behövs inte.
Området säkrat.
Solen går ner.
Vad är det?
Provianten togs, vapnen lämnades kvar.
Solen var på väg upp så de kan inte ha hunnit långt.
Fortsätt cirkulera. De dyker säkert upp vad det lider.
Jag har sett den förut, när jag var liten.
Jag har hållit i den, när den varit öppen, så här.
Hur är det möjligt?
Jag vet inte.
Men det finns nån som kanske vet.
Andreas Tanis. Han var vår officielle historiker.
Han föll i onåd efter det som Viktor kallade "illvilliga lögner".
Fast han talade antagligen sanning.
- Vad hände med honom? - Han förvisades för över 300 år sen.
300 år? Hur ska vi kunna hitta honom nu?
Det var jag som förvisade honom.
- Det ser ut som ett kloster. - Nu är det mer ett fängelse.
Tanis har hållit sig gömd där. Vi blir de första han sett på århundraden.
- Märkligt. - Vadå?
Grinden minns inte jag.
Ta den här.
Vänd om!
Fast.
Jag visste att det var du, Selene.
Stanken från Viktors blod dröjer kvar i dina ådror.
Tanis... Fortfarande lika dålig på att sikta.
Du är dig lik.
Mig skrämmer du inte!
Det får vi jobba på.
Vi måste prata.
Du har det bekvämare än jag minns.
Hur får en vampyr varulvslivvakter?
En gåva, av en mest övertygande kund.
Lucian.
Varför skulle Lucian vilja skydda dig?
För att han handlade med dem.
UV-skott.
Hur länge har du dödat dina egna?
Jag har gjort vad jag måste för att överleva.
Mitt beslut blev lätt den dag din käre Viktor förrådde mig.
Förräderi var han mycket bra på.
Viktor är död. Jag dödade honom.
Skulle du ha dödat Viktor?
Knappast.
Såvida du inte fått veta sanningen.
Nu vet du alltså...
Visst är det intressant att sanningen är så svår att ta till sig?
Jag försökte givetvis hindra honom. Han begick ju ett fruktansvärt brott.
Och sen gjorde han dig till vampyr - det var olidligt.
Mina protester fick honom att låsa in mig.
Var försiktig med den där. Smällen är fruktansvärd.
- Fäll ut bladen så aktiveras den. - Bra att veta.
Viktor låste in dig av ett skäl, men det var knappast dina moraliska skrupler.
- Vad vet du? - Väldigt lite om nånting, tyvärr.
Då har vi kanske ingen användning för dig.
Varför ville Markus ha den här?
Viss historia baseras på sanning, annan på bedrägeri.
Viktor var inte alls den förste av vår sort.
En gång var han människa och härskade här.
Markus... Han är det.
Källan. Den allra första vampyren.
Då är legenden sann.
Mot slutet av sitt obarmhärtiga liv...
... när nästa andetag betydde mer för Viktor än både silver och guld-
- kom Markus med ett erbjudande.
Ett uppskov från sjukdom och död.
Odödlighet.
I gengäld skulle Viktor använda sin odödliga armé för att hjälpa honom.
Med vadå?
Att besegra de allra första varulvarna, ett farligt och smittsamt släkte...
...skapat av Markus eget kött och blod.
Hans tvillingbror William.
De här varulvarna var helt annorlunda. Dina gelikar är vidriga, men utvecklade.
Det här var rasande monster som aldrig kunde återta mänsklig skepnad.
Senare generationer kunde tygla sin vrede-
- men Williams hunger efter förintelse var omättlig. Han måste stoppas.
När Viktors armé hade förvandlats, förintade hans vampyrer odjuren...
...tillfångatog sedan William och låste in honom.
Viktors fånge för evig tid.
- Varför låta honom leva? - Viktor bedrog aldrig Markus: Av rädsla.
Han varnades för att om Markus dödades-
- så skulle alla hans vampyrer också dö.
För Viktor skulle alltså Williams död-
- innebära slutet för alla varulvar, hans slavar?
Ja.
Det var en listig lögn, men knappast en som Viktor skulle sätta på prov.
På så vis var Markus skyddad, till varje pris.
Här är det.
- Vampyrer? - Dödliga.
Lojala mot Alexander Corvinus.
Allas vår far.
Vad är det här?
Det borde du veta.
Williams fängelse.
Fängelset din far fick i uppdrag att bygga.
Jaså, det är du som har vaktat den. Jag har letat överallt, lilla gumman.
Vad är det?
Nu förstår hon varför hennes familj blev mördad.
Men det var många år senare.
När Lucian rymde.
Din far visste för mycket, i alla fall för Viktor.
Särskilt som Lucian...
...hade nyckeln till Williams cell.
- Och jag är kartan... - Ja.
Den enda nu levande som sett var den ligger.
Viktor insåg att du var för liten för att minnas detaljer, men Markus vet-
- att minnet, den exakta platsen, av Williams fängelse...
...döljer sig i ditt blod.
Varför letar Markus efter honom nu, efter så lång tid?
Det vet jag inte.
Men jag vet vem som kan stoppa honom-
- jag kanske kan ordna ett möte.
Mot att ni är diskreta... givetvis.
Givetvis.
Tanis, du verkar orolig.
Varför flyr du vid blotta åsynen av mig?
Varsågod. Slå dig ner.
Det behöver ju inte bli otrevligt.
Jag har alltid trivts rätt bra med dig.
Nu är du ohövlig.
Förlåt.
Viktor gjorde två nycklar. Vad vet du om dem?
Nycklar?
Jag känner inte till några nycklar.
Javisst, ja... de nycklarna.
- Ja. - Den ena...
Den ena hängde fullt synlig...
...runt halsen på hans dotter...
...så du kunde se den. - Och den andra?
- Fanns alltid hos Viktor. - Var?
Inuti honom.
Under huden.
Nej, snälla...
Jag kanske kan ordna ett möte.
Pir 17. Fråga efter Lorenz Macaro.
- Hur vet vi att det inte är en fälla? - Tanis skulle aldrig våga lura mig.
Här får ni inte vara.
Kliv ur långsamt så jag ser händerna.
Vi söker Lorenz Macaro.
Kliv ur långsamt!
Håll händerna synliga.
Ville du se händerna?
Ni kan gå.
Du känner väl igen den?
Mycket väl.
Du är Alexander Corvinus.
En gång i tiden gick jag under det namnet.
Men jag är likväl din förfader.
Hur har du kunnat gömma dig så länge?
I århundraden har jag stillatigande åsett mina söners härjningar mot varandra-
- och mot mänskligheten.
Inte det arv jag hade hoppats på den morgon jag såg dem födas.
Och en tröttsam plikt att begränsa kriget, att städa upp efter dem...
...att dölja släktens olycksaliga historia.
Kunde du inte ha stoppat det?
Skulle ni kunna döda era barn?!
Du vet vad Markus tänker göra. Hittar han mig, hittar han Williams fängelse.
Du måste hjälpa oss stoppa honom.
Ber du mig hjälpa er att döda min son?
Du - en vampyrkrigare...?!
Hur många oskyldiga liv har du släckt under din 600-åriga jakt på hämnd?
Bespara mig din självrättfärdighet.
Du är precis likadan som Markus, och ännu mindre ädel än William.
Han förmår inte tygla sin grymhet.
Allt jag har gjort bär du skulden till.
Hundratusentals har dött därför att du vägrar inse att dina söner är monster...
...att de skapar monster. Du kunde ha förhindrat allt.
Kom inte krypande bara för att du är svagare än din motståndare.
Du vet vilken förödelse William orsakade innan han fängslades.
Han får inte gå fri.
Nej, vänta! Du är ingen match för honom.
Snart, bror.
Nej!
Far...!
De är borta. Såja, var inte rädd.
Se på mig!
Michael.
Snälla...
Far.
Du är inte välkommen hos mig.
Det förutsägbara hjärtat som aldrig tinar.
Synd att det slår i en dåres bröst.
Äldst av de odödliga, och ändå har du aldrig försökt anamma ditt öde.
Vi är naturens underligheter, du och jag.
Inget annat!
Världen tillhör människorna.
Skulle det förklara varför du har stött bort dina söner?
Varför du har tigit still i över 500 år medan William fått lida ensam i mörker?
Nej, far...
Jag har ingen respekt för din känslosamhet.
Viktors nyckel... Var är den?
Vad du än planerat för William så är det meningslöst. Du kan inte tygla din bror!
Jag är starkare nu, och vårt band är starkare än du nånsin velat erkänna.
Du har fel. Snart drunknar du i varulvar precis som förr.
Inte varulvar, far... eller vampyrer.
En ny ras, en avbild av sin skapare...
...sin nya gud.
Mig.
Och en sann gud...
...har ingen far.
Du kommer att misslyckas.
- Hämta förbandslådan! - Nej!
Låt oss få hjälpa er.
Stunden är kommen.
Leta rätt på flickan.
Ta henne hit.
Nej, vänta...!
Om du är ute efter Markus, behöver du Alexanders hjälp.
Lämna honom inte här.
- Tog han hängsmycket? - Ja.
Du klarar honom inte ensam.
Du är den ende som är äldre än han. Den ende som är starkare.
Du kunde ha dödat honom själv.
Vad han än har blivit...
...så är han min son.
Du är det sista hoppet.
Det finns bara ett sätt att besegra honom på.
Skynda dig... innan arvet runnit ut ur mina ådror.
Vad kommer jag att bli?
Framtiden.
Gå nu.
Vi närmar oss.
Åk runt, mot floden.
Jag ser ingen ingång.
Förr fanns det en flodingång, den ligger nog under vatten nu.
Dykdags.
Närmare!
William.
Vänta.
Nej, sluta!
Lugn, bror. Det är jag.
Jag skulle aldrig skada dig.
Vilket håll?
Är det här?
Han är redan här.
Vad är det?
Ingenting. Nu går vi.
Vi kommer för sent.
Imponerande.
Michael, du är unik.
Du är den allra första hybriden.
Dina krafter kan vara gränslösa.
Skjut inte!
- Var är han? - Någonstans här.
- Vi har bara UV-skott, de dödar inte. - Nej, men de saktar ner honom.
Nu går vi.
Hur gick det?
De var annorlunda...
... rasande monster som aldrig kunde återta mänsklig skepnad.
Vad väntar du på?! Skjut!
Jag kan inte, inte utan att träffa henne!
Kapa vajern!
Vi störtar!
William!
Jag visste att det var ett misstag av Viktor att behålla dig.
Han borde ha dödat dig med resten av din familj.
Ett okänt kapitel väntar.
De linjer som skilt klanerna åt har suddats ut.
Kaos och maktkamp är oundvikligt.
Det enda säkra är att mörkret fortfarande råder.
Men nu, för första gången...
... ser jag in i ljuset med nytt hopp.